În secolul 16, cumplitul război Onin a transformat
Japonia într-o masivă sursă de hrană.
Luând forme umane, demonii s-au stabilit printre
muritori, pentru a sacrifica pe câţi mai mulţi.
Un samurai fără frică, pe nume Kiyomasa s-a ridicat din inima răului,
şi a devenit cel mai respectat vânător de demoni,
acesta fiind omorât de cel mai bătrân şi respingător dintre toţi demonii, Onigen.
Secolele au trecut. Stăpânirea Întunericului a continuat.
Apoi, a apărut un misterios vânător,
care şi-a unit forţele cu o societate secretă
cunoscută sub numele de Consiliul, pentru a face faţă ultimului duşman, Onigen.
Tokyo, 1970
SÂNGELE ULTIMUL VAMPIR
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Traducerea: BRiLi
Ultima staţie, Asakusa.
Nu prea mai avem mult timp, treceţi la treabă. Saya?
S-a întâmplat ceva?
Cu fiecare vampir pe care I-ai omorât, suntem tot mai aproape.
Nu sunt aici pentru aceşti obişnuiţi sugători de sânge.
Este doar o chestiune de timp... şi răbdare.
Iisuse.
- Hei! Mike, ceva nu e în regulă. - Ce?
Acolo nu e niciun vampir. El e om.
Nu a avut timp să se transforme, asta e tot.
Ai de gând s-o crezi? Şi dacă a dat greş?
Saya. Ajunge.
Du-te şi dihneşte-te. Am să vin şi eu mâine la hotel.
- Târfa asta mică şi-a pierdut controlul! - Avem nevoie de ea.
Saya e singura care mai poate face ceva.
Michael! Am terminat aici.
Michael?
Să mergem.
Saya-sama!
Kato, povesteşte-mi de tatăI meu.
Era un luptător.
Cel mai măreţ dintre luptători.
Cum îi deosebea pe demoni de oameni?
Îi privea drept în ochi,
şi atunci putea vedea că aceştia nu au suflet.
Demonii pot lua înfăţişare omenească,
dar nu-şi pot atrage în sine un suflet omenesc.
Cerurile i-au lăsat pe demoni pe pământ
pentru a ne încerca virtuţile.
Dacă Cerurile au dorit ca demonii să trăiască printre noi,
de ce trebuie să-i ucidem.
În viaţa asta toţi avem obligaţii.
Pentru a ne îndeplini datoriile trebuie să îndeplinim voia Cerurilor.
Şi în rest, să nu ne punem întrebări.
Saya!
TatăI tău a fost doborât
de Onigen,
cel mai bătrân, cel mai puternic demon dintre toţi.
Este destinul tău
să-I înfrângi
şi să continui misiunea tatălui tău.
Eşti hotărâtă, fata mea?
Da, Kato.
Trei morţi la Baza Aeriană americană în mai puţin de o săptămână.
Cei care se ocupa de curăţenie au ajuns la timp.
Nimeni nu a văzut cadavrele.
- Slugile se hrănesc. - Ei bine, ştii ce spun bătrânii.
"Atunci când demonii înfometaţi se hrănesc fără să se ferească..."
"... Onigen este prin apropiere."
Mai este puţin şi-ţi vei îndeplini dorinţa. Să dai ochii cu şeful clanului.
- Planul? - Consiliul doreşte să meargă la bază
- să afli mai multe despre ce s-a întâmplat. - Eu nu investighez, doar ucid.
Eşti invitata mea. Omoară-i pe obişnuiţi... atrage-o afară pe Onigen.
- Dar de data asta, lasă-i să se transforme. - Nu am greşit niciodată.
Nu strică să fim foarte atenţi, asta e tot.
Şi... nu-ţi desconspira identitatea decât dacă este absolut necesar.
"Bătrânul" a făcut multe combinaţii pentru a aranja asta.
Acoperirea?
- Ce e asta? - E o nouă înfăţişare.
Ştii tată, nu e nevoie să mă duci cu maşina la şcoală în fiecare zi. Pot merge pe jos.
Nu mai fi prostuţă. Este singura ocazie când pot petrece puţin timp cu tine.
- Toată lumea merge pe jos. - lubito, nu eşti toată lumea.
- Dar nu mai sunt un copil. - De asta ai făcut-o?
- Să-mi demonstrezi că ai crescut? - Ce am făcut?
Speram să vii curată. Ştii aşa procedează adulţii.
- Nu ştiu despre ce vorbeşti. - Ei, bine, eu...
Cred că a fost Frank. Ce spui de asta, Frank?
- Domnule? - Tu mi-ai luat maşina noaptea trecută
- pentru o mică plimbare? - Nu, domnule.
Te-ai strecurat din bază şi ai fost să te distrezi
la Hippy-Shake până la patru dimineaţa.
Nu, domnule.
Nu pot să cred una ca asta. M-ai spionat?
Nu a fost nevoie, Alice. Eşti fiica mea. Oamenii te cunosc şi vorbesc.
Bine, da, îmi pare rău, trebuia să-ţi fi spus. Doar că...
Întotdeauna eşti atât de ocupat, zi şi noapte, munceşti să obţii a doua stea.
Trebuie să înţelegi că suntem în război. Cu toţii riscăm, chiar şi aici.
- Ăsta e războiul tău, nu al meu. - Ajunge, Alice.
- Ai grijă pe unde mergi. La naiba! - Da, domnule.
Alice!
Alice, vreau să vii înapoi aici!
Forţele Aeriene au făcut din mine un bărbat.
Alice!
Sunt aşa de fericit, aşa de mândru!
Deci... clasă, haideţi să-i urăm un căIduros bun venit noii voastre colege.
Să-i dăm drumul. Saya, vrei să te aşezi în banca de acolo?
Bun, ştiu foarte bine că v-aţi făcut cu toţii temele
ţi sunteţi pregîtoţi pentru lectura de astăzi,
care va fi Frankenstein de Mary Shelly.
Bine, o să începem de la pagina 135.
Probabil s-a pierdut... crezând că aste e baza marinei?
Nu pot să cred că au acceptat o japoneză aici.
Următorul lucru să ştii, o să creadă că şi baza le aparţine.
La fel ca Adam, am fost creat...
Da, domnule. Povestea noastră e credibilă.
Cred că e vorba de un plan al CIA.
Monstrul Frankenstein se aseamănă cu amândoi, Adam şi Lucifer.
Poţi să-mi spui de ce, Liz?
Pentru că amândoi, Adam şi Lucifer au fost creaţia lui Dumnezeu?
Da, dar ei reprezintă opusul dintre bine şi rău...
cărui sfârşit trebuie să-i aparţină monstrul?
Încotro trebuie să se îndrepte, în furia lui?
Saya, nu vrei să participi şi tu la discuţia noastră?
Nu vorbesc engleza...
Da, Alice?
Furia îI face pe monstru uman. Nu e vorba de bine sau rău.
A fost abandonat de creatorul său aşa cum s-a întâmplat şi cu Lucifer.
Deci Dumnezeu şi Victor Frankestein şi-au părăsit creaţiile
nu pentru că erau imperfecţi,
ci pentru că le aduceau aminte de propriile lor imperfecţiuni...
Asta este foarte interesant. Deci, credeţi că Dumnezeu
a fost iresponsabil ca figura părintească?
Probabil se gândeşte la tatăI ei.
- Ce ai spus? - Dacă o superi pe prinţesă
următoarea mişcare o cunoşti, tatăI ei te trimite în faţa curţii marţiale!
Nu a fost vina mea,
vă rog, nu mă trimiteţi pe scaunul electric!
- Da, acum putem să... - Maturizează-te!
vă rog, liniştiţi-vă, haideţi, să... să ne purtăm frumos.
George, poţi să ne citeşti din următorul paragraf?
Creator blestemat! De ce ai dat naştere unui monstru atât de hidos
încât m-a transformat în ceva dezgustător? Doamne, fie-ţi milă, crează un om...
Concentrează-te, Alice. Lasă mintea să-ţi conducă trupul.
Bine!
Asta a fost tot pentru astăzi. Care e motto-ul nostru, echipă a lupilor?
- Fii un lup, sau eşti mort! - Ăsta-i spiritul!
Vreau să mă ajutaţi cu asta,
- Pentru echipă, înţelegi? - Cred că da.
- Alice! - Domnule?
Tragi în jos întreaga echipă.
- Vreau să mai rămâi şi să te antrenezi. - Dar trebuie să...
Crezi că vei avea parte de un tratament mai special
- doar că eşti fiica Generalului? - Nu am spus asta.
- Am să mă antrenez eu cu Alice. - Şi eu am să fiu arbitru.
- Nu, am să mă pregătesc singură. - Trebuie să te gândeşti la echipă.
Gândeşte-te la concursul de săptămâna următoare.
- Transformaţi-o pentru mine pe Alice într-un lup, fetelor.
Da, domnule Powell.
Să-i dăm bătaie...
- Ce naiba vreţi să faceţi? - Am încercat din greu să te ignorăm.
Şi tu ai continuat să te joci cu nervii nostrii!
V-aţi pierdut minţile?
Pleacă!
Asiguraţi maşina aia!
- Cine sunt ăştia? - Încă nu ştim, domnule.
Coborâţi!
Deblocaţi uşile şi coborâţi în acest moment!
- Hei, amice! Ce crezi că faci? - Opreşte-te imediat, tipule!
Uşurel, uriaşule. Arătam cumva că facem parte din Vietcong?
Ţine-ţi mâinile la vedere, isteţule!
Chiar este necesar?
Generale, sunt Michael Harrison. Director Operaţiuni, CIA.
- Aceşti oameni lucrează pentru noi. - Ce căutaţi în baza mea?
- E strict secret. - Langely ne-a trimis
- să vă dăm o mâna de ajutor. - În ce calitate?
Ultima oară când am verificat, Departamentul de Apărare
nu făcea parte din jurisdicţia ta...
Am vorbit cumva cu tine?
Superiorii mei vă vor suna în cel mai scurt timp.
Acum vă sugerez să ne liniştim
şi să ne ocupăm de această problemă ca nişte profesionişti ce suntem.
- Se poate? - Stai cu ochii pe ei, Frank.
Da, domnule.
Au fost chiar aici. Le-am văzut.
Sharon... capului lui Linda era...
E în regulă scumpo, acum eşti în siguranţă. Şi acum doar asta contează.
Le-am văzut.
Fata aia japoneză, Frank. Ce cauta în şcoala noastră?
Washington-ul s-a ocupat de transferul ei, domnule.
Washington-ul?
Datele despre ea spun că se numeşte Saya,
este fiica lui Matoki Shisekura, care a fost de curând numit ambasador la Washington.
Verifică datele ei cu ce informaţii avem.
Obţine un mandat şi găseşte-o.
Au curăţat totul aici! Tată, uite, e încă umed.
Trebuie să aflăm cu ce se ocupa tipii ăştia, Frank.
Asta s-ar putea să fie o problemă, domnule.
Nu avem autoritatea, să reţinem personalul Agenţiei.
Am să mă ocup eu de asta.
...Cu tot respectul, nu sunt de acord cu asta, domnule.
Atunci voi fi obligat să fac o plângere oficială către Pentagon...
Am înţeles, domnule.
Tată, indiferent cine sunt ei, au şters urmele
a două crime, nu le poţi da drumul.
- Le poţi da drumul, Frank. Alice. - Da, domnule. Pe loc repaos!
Nenorociţilor.
Ce naiba e cu tine? Să-i vorbeşti lui McKee în felul ăsta?
În caz că nu ai observat, aveau armele îndreptate spre mine.
Ocupă-te de mizeria asta, altfel Consiliul o să ne vrea capetele!
Oricum, la ce naiba s-a gândit Bătrânul, trimiţând-o pe Saya la un liceu?
- E mai în vârstă ca noi toţi la un loc! - Mda.
lisuse!
"Bătrânul" vrea să ne vadă.
Ceva era în neregulă cu ele! Sângele lui Linda era...
Draga mea, încă mai eşti în stare de şoc, este de înţeles. Du-te să te odihneşti.
Trebuie să mă crezi! Domnul Powell ştie ceva!
Cum poate să ştie ceva din moment ce nu a fost de fată!
- Acum du-te şi încearcă să te odihneşti! - Tată, greşeşti.
Alice, ajunge. Lasă problema asta pe seama adulţilor.
Mai discutăm dimineaţa.
Da? Frank, ce-ai aflat?
Da, exact cum am spus.
Dacă numeau un nou ambasador, trebuia să fiu anunţat de asta.
Nişte tipi cu ochelari şi pălăria aia haioasă
îşi arătau peste tot insigna aia,
şi acum chiar trebuie să cred că au fost trimis de Langley?
Fă exact ceea ce trebuie,
află totul despre ei şi ce dracu'cautau în baza mea!
Domnule.
Luaţi loc.
- Totul se desfăşoară conform planului? - Da, domnule.
Se vorbeşte ca McKee ar fi sunat la Langley şi Washington,
foarte curios să afle cine sunteţi. Asta face parte din planul vostru?
Am avut de-a face cu el, da.
Să aveţi un prieten american pe o poziţie înaltă
asta nu înseamnă că sunt Unchiul Sam.
Puţină discreţie nu ar strica.
Consiliul trebuie să rămână anonim.
Şi legăturile noastre americane nu putem risca să le facem cunoscute.
Nu va mai jucaţi atât cu rolurile astea de CIA.
Am să mă ocup eu de el. Lăsaţi-I în seama mea. Aveţi cuvântul meu.
- Vă e foame? - Sunt lihnit.
Uite ceva care o să-ţi potolească apetitul.
Un avion s-a prăbuşit în dimineaţa asta, în apropiere de Munţii Okutama.
Ăştia sunt membrii echipajului de la bord. Sau ce au mai rămas din ei.
Aici este mâna lui Onigen.
Fotografiile aste au fost făcute înainte de a se face curăţenie.
Nimeni nu ştie.
- E aici? A făcut prima mişcare. - Da.
Acum, dacă Onigen este aici, se pare că va curge sânge.
Îmi pare rău domnule. Doamnă.
Onsen este deschis 24 de ore din 24. Oricând vă puteţi simţi bine aici.
Mai aveţi nevoie de ceva? Am observat că nu aveţi bagaje.
Respectuos şi foarte atent. Soţia ta este o doamnă norocoasă.
Da... Doar dacă şi ea crede asta! Ea şi fiica mea au preparat cina.
Va fi servită în curând în sala de mese.
Nu pot să cred una ca asta!
Îmi pare rău.
Puteţi veni să vă jucaţi, copii mei. Sezonul de hrănire a început.
Hei, domnule Powell! Ce mai faci?
- Cum merge? - Aşa şi aşa.
- Putem să mai discutăm. - Ca de obicei?
Cu gheaţă.
Bună, draga Alice-san, bun venit!
Ce băutură mai vrei în seara asta?
Lasă-ne singuri.
Ai minţit.
Ştiai că Linda şi Sharon aveau de gând să mă rănească şi l-ai minţit pe tatăI meu.
De ce eu? Ce am făcut? Ce vrei de la mine?
Totul se rezumă doar la tine, nu? Dacă ai greşit? Iluzii?
- Te-ai gândit la asta? - Ştiu ce am văzut.
Ce-ai văzut, nu are nicio legătură cu ceea ce este adevărat.
Dacă-ţi arunci o privire, vezi o bază aeriană condusă
de tăticul tău, trimiţându-şi bombardierele B52
să distrugă fermele şi câmpurile de orez, ducând mai departe preţiosul lui război.
Dar nu vezi adevăratul război.
Cel care a început încă de la începutul
tuturor timpurilor între cei ca tine şi rasa mea.
Şi sfârşitul depinde de voi, adus de Zeii voştri înşelători
şi înaltele voastre valori morale. O să fim înşelători.
Bun venit de partea cealaltă a oglinzii!
Şi acum, e timpul să mori!
Hei! Hei, opreşte-te. Opreşte-te, te rog!
Nu... nu!
Las-o în pace!
Nu, nu!
Lasă-te jos.
O să reuşească să scape.
E rănit! Vino mai aproape!
Mai repede!
Mai aproape!
- Sunt demon? - Nu!
Ai suflet omenesc.
Ce s-a întâmplat? Ea e pe aproape?
Domnule Powel, Sharon şi Linda...
- Cu toţii... - Nu au existat niciodată.
Ce erau cu adevărat?
Vampiri...
Pot lua forma umană. Este forma sub care supravieţuiesc.
Deci, trebuie să înţeleg că nu eşti doar o simplă elevă, nu?
Sunt mai mulţi... din ei... prin împrejurimi?
Mai mulţi decât îţi poţi imagina.
- Pot să te ajut cu ceva? - Nu e războiul tău, pleacă acasă.
- Şi uită absolut totul. - Să te las să lupţi singură?
Pot să-mi port şi singura de grijă.
TatăI meu este comandantul bazei, pot să-i spun şi are posibilitatea...
- Nu discuta cu nimeni! - De ce?
Vrei să trăieşti, vrei ca tatăI tău să trăiască?
Atunci n-o face!
În regulă oricum nu mă va crede.
Saya...
Ai grijă de tine. Bine?
- Te-au văzut? - Nu, domnule.
- Astea sunt arme? - Nu, nu prea cred.
Aveau în total patru valize.
Marea majoritate conţineau chestii obişnuite,
atât cât am putut observa, domnule.
De la Agenţie?
Ei bine, nu cred că tipii ăştia fac parte din Agenţie.
Cheamă echipa tehnică!
Pentru numele lui Dumnezeu, ce naiba sunt chestiile astea?
Dopuri, melci şi codiţe de căţeluşi.
Uşurel,
suntem aici doar să discutăm şi atât.
Cum îndrăzniţi să veniţi în casa mea fără să fi fost invitaţi?
Îmi cer scuze, vechile obiceiuri dispar greu.
Bănuiesc că am petrecut prea mult timp în Agenţie.
Ce vreţi?
Dvs. aţi autorizat comiterea acestui furt, Generale?
Nu veţi lua nimic înapoi. Acestea sunt probe.
- La ce? - Comandamentul Central va decide asta.
Aşteaptă! Generale.
Ştiu că de fiecare dată am început greşit.... a fost doar vina mea.
Dar suntem de aceiaşi parte. Te pot asigura de acest lucru.
De partea celui care le-a omorât pe cele două eleve? Nu prea cred asta.
Am venit să ţi-o ofer pe Saya, Generale. Nu face parte din Agentie.
Nu mai pot fi răspunzător pentru ea, a scăpat de cub control.
Unde este? Ocupă-te de asta, Frank.
La Hotelul Yuzuya, strada Togoshiginza Ni-Cho, 57.
Stai puţin. Mai spune-mi o dată stradă.
To-go-shi-gin-za.
Ştiu unde e, în districtul Shinigawa. La 30 de minute de aici...
Nu mi-ai lăsat nicio opţiune, Generale. Nu puteam să-ţi las valza.
Cine sunteţi voi... oameni buni?
Salvatorii rasei umane.
Consiliul a apărut cu mult
înainte ca străbunicul tău să fure ţinutul ăsta de la indieni.
Avem un drum bine stabilit, Generale.
Fugi, Alice, fugi!
Tată! Tată!
Tată. Tată?
Nu, Alice.... Pleacă imediat din bază.
- Aici... nu mai eşti în siguranţă. - Nu ştiu ce să fac.
Alice, pleacă... Pleacă...
Te iubesc, scumpa mea.
Tată! Tată! Tată!
La dracu' cu A!
Au fost făcute la hotelul Onsen.
Onigen?
Pe tine te caută.
E timpul să-i răspundem.
Totul a fost aranjat, dar... nu va fi aşa de uşor.
Nu-mi pasă!
Consiliul trebuie s-o găsească pe Onigen, aşa ne-a fost înţelegerea.
Şi deja i-a luat prea mult timp.
Te-ai gândit vreodată ce se va întâmpla în viitor
după toate astea?
Merită mai mult să trăieşti decât Onigen.
Nu şi pentru mine.
La naiba!
Cum ai reuşit să dai de mine?
L-au omorât!
Ai avut dreptate. A apărut.
Am recepţionat, sunt pe drum. Elimin-o!
Elimin-o! Fă-o acum! Fă-o! Repede!
Oamenii pentru care lucrezi! L-au omorât pe tatăI meu!
- Nu lucrez pentru ei! - Minţi!
Mulţumesc.
Eu omor vampiri. Ei mă aprovizionează cu ce am nevoie pentru a putea supravieţui.
Asta e tot!
De ce tatăI meu? De ce?
O să aflu de la Michael...
La podea!
- Dă-mi-o pe fata, Saya! - Nu.
Nu are nicio legătură cu tine. Nu te juca cu mine, Corcitură!
Luke?
- Michael... - Lasă arma jos.
- Las-o jos! - L-a omorât pe McKee.
Ţi-ai pierdut minţile? Ce naiba crezi că faci?
Mi-am făcut treaba! Să fac curat, nu-i aşa?
Deja ai făcut o mare mizerie!
Nu şi dacă pun mâna pe fată!
- Nu. - Luke,
Nu am de gând să-ţi mai repet!
Doar nu ai de gând să tragi în mine, Michael?
Încearcă-mă!
Bine, ai câştigat.
Dar să nu crezi că nu-i voi spune "Bătrânului" despre asta.
Eşti invitatul meu, pentru că nu am de gând să pun în pericol misiunea noastră.
- Te-ai ramolit, bătrâne. - Poate, dar nu sunt prost.
Eşti bine?
Cine e prostul acum?
Trebuie să plecăm.
Aşteaptă!
Tu conduci!
Radio-ul liber al Japoniei. Ultimele ştiri.
Comandantul bazei aeriene Kanto,
Generalul Howard R. McKee a murit în urma unui atac de inimă.
Generalul a fost găsit cu câteva ore în urmă la domiciliul sau într-o stare critică.
dar doctorii sosiţi la faţa locului nu au reuşit să-l resusciteze.
Autorităţile ne cer sprijinul în vederea găsirii fiicei lui, Alice McKee,
care a plecat de la bază cu un camion
al Forţelor Aeriene, imediat după aflarea veştii.
Un psihiatru din baza o descrie ca fiind instabilă,
menţionând că viaţa ei ar putea fi în pericol.
Saya!
Saya, te simţi bine? Saya?
Trezeşte-te.
Saya, trezeşte-te.
Sângele tău...
De ce m-ai salvat?
Nu sunt ca tine.
Am făcut ceea ce trebuia.
Ceea ce trebuia...
Am învăţat să cunosc binele din greşeli.
Viaţa ar trebui să fie dreapta.
Kato m-a crescut, într-un sat de munte.
acolo eu îi spuneam casa.
Acolo am descoperit singurul prieten din viaţa mea.
Fericirea şi dragostea, am descoperit-o împreună.
Dar apoi, visul întunecat şi-a făcut apariţia.
În acel vis, I-am omorât, dragostea a dispărut,
sângele luându-i locul.
Saya! Saya-sama...
Atunci când m-am trezit, nu fusese vorba de niciun vis.
Ce s-a întâmplat?
Haide, fata mea. Trebuie să plecăm.
Te rog, ia sabia tatălui tău!
Nu înţeleg.
Sabia asta are puteri malefice
de la toţi demonii pe care i-a distrus.
Este în acelaşi timp şi o binecuvântare
şi un blestem.
Ai atât de multe de învăţat.
Dar nu mai avem mult timp...
Demonii ne-au găsit!
Kato!
Să nu ieşi afară până nu-ţi spun eu!
Nu vreau să mergi cu mine!
Nu, o să mergem împreună!
Nu!
Kato...
A sosit timpul să te descurci singură.
Spune-mi ce vrei să faci?
Datoria.
Nu, Kato!
Stai departe
până când nu vei fi pregătită să faci faţă demonilor.
Acum pleacă şi nu mai privi înapoi!
Te simţi bine?
Te gândeşti la tatăI tău?
Doar la...
doar la toate lucrurile alea mărunte.
Dar tu?
Familia ta?
Pe mama mea...
Nu am cunoscut-o niciodată.
TatăI meu...
a murit, la două zile după ce m-am născut.
Cum?
A fost omorât de Onigen.
Cel mai bătrân şi puternic dintre demoni.
TatăI meu a fost cel mai loial dintre servitori,
Kato m-a salvat,
m-a luat şi m-a dus în munţi.
A avut grijă de mine, m-a antrenat să fiu puternică ca şi tatăI meu.
Şi la sfârşit, a murit pentru mine.
Kato!
De multe ori, noaptea, Kato îmi povestea despre moartea tatălui meu.
Cum toţi aceşti demoni I-au dezamăgit într-un mod vrednic de dispreţ.
În acea zi, în sfârşit am înţeles.
Eram fiica tatălui meu.
dar de asemenea eram şi diavolul care trebuise să-i omoare.
Începând din acea noapte...
timpul s-a oprit.
Am trăit doar dintr-un singur motiv şi pentru un singur scop.
S-o omor pe Onigen.
Asta e îndatorirea mea!
Kato avea dreptate.
Demonii nu pot să stăpânească sufletele oamenilor.
Vreau să-mi promiţi un singur lucru.
Niciodată să nu te îndoieşti de tine.
Eşti om.
Îţi promit.
Atât de multă durere, atât de multe eforturi... Fată prostuţă.
E foarte aproape. Adu-o la mine.
În viaţă?
Încă îi mai porţi duşmănie?
Corcitura îmi este datoare.
Nu fi ridicol. Puterea ei este de departe cu ce suntem noi obişnuiţi.
O să mai vedem despre asta!
Lasă-mă să cobor.
Ce?
O să mergi mai departe singură. E prea periculos să stai cu mine.
Acum este războiul nostru!
Haide!
Porneşte!
- Eşti bine? - Da, da.
Alice!
- Tată... Nu pleca. - Eu sunt. Eu sunt Alice!
Te rog, trezeşte-te!
Bine, să mergem!
Saya!
Alice. Alice.
Asta nu se întâmpla în realitate.
Nimic din toate astea.
Tu!
Eşti în viaţă.
Saya!
Nu poate fi adevărat!
Asta nu se întâmpla în realitate. Nimic din toate astea!
Nu. Este în viaţă.
Nu! Nu!
În sfârşit, ai reuşit să mă găseşti.
Şi eu te-am găsit pe tine.
Uite-te la tine. Măcinată de vie de propriile greşeli omeneşti.
Încă nu ai vărsat nicio lacrima pentru toţi cei ca tine pe care i-ai măcelărit.
Nu fac parte din rasa ta!
Refuzi să accepţi.
După toate astea nu eşti decât copilul tatălui tău.
Observ că ai avut mare grijă de sabia lui.
- Arată-mi cum eşti în realitate, Onigen! - Ce vrei să vezi?
Demonul care I-a omorât pe tatăI meu.
Demonul pe care eu am să-I ucid!
Ai ştiut asta de la bun început, nu? Adânc în sufletul tău.
Eu, ţi-am oferit forţa.
Eu, ţi-am oferit puterea.
Eu, ţi-am oferit nemurirea.
Fiica mea!
Nu!
Fata prostuţă. Ai suferit deja prea mult.
Vino cu mine.
Am aşteptat prea mult timp, Saya.
Pentru că forţa ta să crească. Ca să fi pregătită.
Te-ai gândit, cu cât mai mulţi demoni vei ucide
cu atât mai umană devii, nu?
Cât de naivă ai fost.
Adevărul este că, cu cât ucizi mai mulţi,
cu atât mai repede puterile tale se vor dezlănţui.
Vei deveni ceea ce eşti cu adevărat.
Nu înţelegi?
Ai făcut tot ceea ce era posibil pentru a devenii ceea ce nu ţi-ai dorit să fi.
- Pentru a ajunge ca mine. - Niciodată.
Ăsta e destinul tău, fata prostuţă.
Frunzele cad, pădurea creşte în continuare.
Viitorul depinde de tine.
Dă-i drumul!
Alice! Alice!
Alice!
Nici acum nu vrei să înţelegi?
Care parte din tine îţi oferă forţa, care parte te face sensibilă?
Lasă totul să se dezlănţuie. Dezlănţuie-te!
Tu mi-ai dat viaţa. Şi totuşi vrei să mă omori.
Dar pentru mine nu reprezinţi nimic!
Nici măcar nu ştii ce înseamnă să fi mama!
Omoară-mă, fiica mea. Omoară-mă.
Şi vei ajunge ca mine!
Saya.?
Saya.
Te simţi bine?
Ce rost mai are. Nu mă crezi.
Aceşti monştri,
dintre care spui că unul din ei a atacat camionul furat de tine.
Dar când te-am găsit la marginea prăpastiei, erai singură.
Au curăţat totul.
- Cine sunt ei? - Consiliul.
Ei mi-au omorât tatăI.
Da.
Generale MaKee,
rănit mortal de armele sergentului Frank Nielsen.
Sergentul Nielsen şi-a pierdut fiul în război acum trei luni.
Evaluarea lui psihiatrică arată instabilitate.
Şi de această fată de care ai vorbit, Saya, eu cred că...
Numele şi identitatea ei erau false.
De fapt, credm, că nici măcar nu era japoneză.
Unde este acum?
Undeva afară.
Căutând.
Căutând ce anume?
Căutând o cale de întoarce
din partea nevăzută a oglinzilor.
Sincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team